Vikingerne i det ottende og niende arhundrede
tilbad en hedensk krigsgud, Odin.
Stuvet sammen i det golde, tilfrosne Norden
brugte de deres færdigheder som skibsbyggere
til at udbrede et rædselsregime uden lige.
Enhver vikings største ønske var at dø i kamp og komme til Valhalla,
hvor deres gud Odin bød dem velkommen som helte.
Kompasset var ikke opfundet. De sejlede efter solen og stjernerne.
Nar tagen sænkede sig, var de efterladt hjælpeløse og blinde.
Nar alt kommer til alt, var jorden jo flad.
Afvig for meget fra kursen, og den sorte vind blæste dem
tværs over det giftige hav i vest og udover kanten ind i limbo.
Deres mal var at erobre England,
som var sammensat af sma, rivaliserende kongedømmer.
Da vikingerne begav sig af sted for at plyndre England,
holdt de sig altid tæt pa kysten.
De begrænsede deres angreb til hurtige natlige overfald.
Det var ikke tilfældigt, at den engelske bønnebog indeholdt sætningen:
"Beskyt os, Vor Herre, mod nordboernes vrede."
Ragnar!
Kongen er død. Længe leve kongen.
I to maneder har vi sørget over den gode kong Edwin,
som blev myrdet af den grusomme viking Ragnar
og stadig ikke er hævnet.
Rigsradet erklærer, at Aella er af sand kongelig slægt,
og byder ham velkommen til tronen.
Deres Majestæt.
Tak, nadige frue.
Vær forvisset om, at barbarerne, som myrdede Deres mand, min fætter,
snart vil mærke min vrede.
Selv om dit ægteskab med Edwin ikke gav noget afkom,
respekterer vi dig stadig.
De ma trække Dem tilbage, dronning Enid.
Vi, biskop Thurston og biskop Matthew,
spørger jer, tager I Aella, til jeres konge og accepterer...
Vær ikke bange, milady. Hans ord kan ikke sare dig.
Han har ikke ret til tronen.
Der findes ingen direkte arving.
Der findes en arving.
Hvad?
Broder Godwin, jeg er med barn. Men ikke Edwins.
Barnet er vikingen Ragnars.
Et darligt varsel.
Det hellige sværd Requitur, kongernes sværd.
Længe leve kongen.
Han er søn af en barbar, men jeg elsker ham, som var han Edwins.
Hans fødsel rygtes allerede. Nar Aella hører...
Hvor sender du ham hen?
Til Italien for at blive passet af munke, som ikke kender hans identitet.
Men hans liv er i sikkerhed ligesom dit.
Fader Godwin!
- Sværdet Requiturs kardeknap. - Han har ret til den.
Hvis du haber at genkende ham i fremtiden, saledes kan hans fjender.
Der gik 20 ar. Dronning Enid var død,
men rygtet, at hun havde født en søn, fortsatte med at plage kong Aella.
Selv om hans borg blev Englands højborg,
kunne Aella ikke stoppe vikingernes plyndringstogter.
Lad det vides i hele Northumbria,
at jeg, kong Rhodri af Wales, giver kong Aella
min datter Morganas hand.
Jeg giver mit samtykke.
Ogsa jeg, kong Rhodri af Wales, giver mit samtykke.
- Gud velsigne jer. - Amen.
Rejs dig, mit barn.
Pa forarets første dag vil du blive min brud.
Jeg stoler pa, lord Egbert, at du billiger denne alliance.
Af hele mit hjerte.
Hvorfor spreder du sa rygter om, at dronning Enid efterlod en tronarving?
Det er almindeligt kendt.
Pa dødslejet nævnte dronningen en søn, sendt til Italien
med Requiturs kardeknap om halsen.
Deres Majestæt, er det klogt at tale om fortiden?
Jeg haber pa at tie disse sladretanter.
Dette smukke barn vil skænke mig en arving.
Og dette ægteskab vil forene vor styrke
og beskytte vort folk mod vikingerne.
Det er ikke nok.
Jeg bliver ogsa nødt til afsløre en forræder iblandt os.
Der er vel ingen forrædere i denne sal, herre konge.
Fætter Egbert, hvorfor er du aldrig blevet angrebet af vikingerne?
Hvad mener du?
Hverken din eller dine sammensvornes jord er blevet ramt.
Du har smedet rænker imod mig.
Jeg vil ikke være syndebuk, fordi du ikke kan beskytte os!
Du vil i samspil med fjenden støde mig fra tronen!
- Hvilken fjende? - Vikingerne. Før ham bort.
Løgne hjælper ikke en tyran!
Brug list. Det ma se ud, som tog han sit eget liv.
- Han er forsvundet, herre konge! - Find ham.
Giv mig hans hoved!
Hil, Ragnar.
- Du kommer for sent. - Det var lige før, jeg ikke var kommet.
Aella kender til vores møder. Du ma tage mig med.
Vi kan ikke bruge ham længere. Send ham tilbage.
Det er ingen belønning for ham, som vejledte vore togter.
Han skal nok blive nyttig.
Kom om bord.
Sæt sejl mod Langesund.
Ragnar!
Hil, Ragnar!
Hil, Einar!
Jeg skaler i engelsk øl for, at du vendte sikkert hjem!
Gid, det var engelsk blod.
Var din mund! Han er englænder.
- Englænder? - Lord Egbert. En forbundsfælle.
Sa skal for min fars hjemkomst, englænder.
Skal englænderen tro, vi er barbarer?
Dette er Einar, min eneste ægte søn.
Han er sa forfængelig, intet ma skjule hans skønhed.
Han barberer sit ansigt som en englænder.
Hil, Ragnar. Og hil, Ragnars skæg.
- Du skal lære Egbert vore skikke. - Jeg underviser ham.
- Jeg bruger hjernen, ikke musklerne. - Ja, herre.
- Hent ham en hest. - Nu?
Hvorfor ikke?
Einar... Forsigtigt.
Jeg ved det - hjerne, ikke muskler.
Han skal tegne et kort over den engelske kyst.
Hvilken mand har haft en bedre søn?
Odin kunne have givet ham liv, men det var mig.
Kom.
Vær ikke bange. Hun ma ikke jage englændere - for stor en mundfuld.
- Vi har den samme sport i England. - Med høge som den her? Se.
Dræb.
Kalder du det en høg?
Jeg tror, vi har høge, som kommer pa højde med den.
Her. Hent Langklo.
Se, det en rovfugl.
- Dig igen. Hvis fugl er det? - Det er min.
En slave med en høg?
- Jeg fandt den frosset til et træ. - Hvor stjal du den?
Sandpiper var sammen med mig, da jeg fandt hende.
Det perfekte vidne - døvstum. Vil du have din tunge skaret ud?
- Sa fortæller du ikke flere løgne. - Jeg er ingen løgner.
Taler slaver sadan til vikinger?
Fortæl den engelske lord, at du er en løgner.
Dræb!
Dræb ham!
Nej!
Dræb ham ikke.
Odin!
Hent slaven.
Se, hvordan han stirrer pa mig.
Hvis ikke hans far var en fandens karl, er mit navn ikke Ragnar.
Hvad ville I gøre ved ham i dit land?
Vi har en straf, som er ret underholdende pa en støjende made.
- Hvad? - Bare en hul fyldt med ulve,
halvskøre af sult og trænet til at værdsætte menneskeblod.
Ser du? Englænderne er civiliserede.
- Kan du forestille dig noget værre? - Noget langt værre.
Det kan du sikkert, nu dit nydelige ansigt er spoleret.
Men han var en god slave. Dræb ham hurtigt.
- Nej. Ingen hurtig død. - Hvad foreslar du?
- Intet. - Intet?
Jeg vil have denne slave levende.
Efter han flaede dit ansigt i stykker?
Solen bevæger sig over himlen tusind gange, før han dør.
Og du vil tusind gange ønske, at du var død.
Kitala!
Du kan ikke dræbe slaven.
Hvad siger runerne?
Ønskede Odin, at Erik skulle dø, ville Thors hammer lyde.
Men himlen tier.
Odins forbandelse rammer ham, som dræber slaven.
Sa skal ingen mand dræbe ham. Lad tidevandet gøre det.
Bind ham, smid ham i pølen ved ebbe. Før ham bort.
Smider du ham i pølen, sa han kan drukne og blive spist af krabber?
Sa lad Odin forbande krabberne! Det er min beslutning.
Hvis sker der, hvis han overlever pølen?
Hvis han er i live, nar tidevandet vender, ma ethvert fjols fa ham.
Overlever!
Odin!
Send en vind og vend tidevandet.
Anbring hende pa prøvebrættet.
Jeg gar ud for at se slaven drukne.
Bliv. Her far du noget mere interessant at se.
Det ligner en interessant leg.
Det er ingen leg. Det er Odins prøve for utro hustruer.
Er hun en utro hustru?
- Spørg Einar. - Hendes mand siger, hun er.
- Hvem er han? - Han kaster økserne.
Men hvis hun er uskyldig?
Det vil lykkes hendes mand at hugge fletningerne over.
Hvad hvis han ikke rammer fletningerne, men hende?
- Sa er hun skyldig. - Jeg forstar.
Hvad hvis han rammer ved siden af bade pigen og fletningerne?
Tre fejlkast, og sa drukner vi ham.
Et.
Du er for fuld! Du sprætter hende op!
Er jeg fuld? Jeg har ikke faet nok!
Du ramte hende ikke, vel?
Sikken søn.
Kitala.
Kitala, mine ben.
Bevæg dine ben, Erik. Du ma bevæge dem.
- Hvor kom slaven fra? - Bjørn bragte ham hertil fra et togt.
Han blev taget fra et skib pa havet.
Og blev dette fundet om hans hals?
Det er hans eneste ejendel. Han behøver den ikke nu.
Han dør.
Hør, lille slave. Einar fejrer din død i salen.
Einar griner af dig.
- Lev, Erik. Kæmp mod kulden. - Lev og kæmp mod Einar.
Kæmp mod Einar.
Odin.
- Odin har svaret dig. - Det var kun skyer.
Du er blind. Det var Odins døtre.
Jeg hørte deres sværd synge, da de red over himlen.
De kommer med vinden.
De kommer med vinden!
Lyt.
Nordenvinden vender tidevandet. Skær ham fri.
Tidevandet forsvinder. Jeres arbejde er forbi.
Jeg tager slaven.
Han er min, Einar. Vinden vendte tidevandet, og jeg trak ham ud.
Jeg tager ham, englænder.
Hvis din fars ord har vægt, er han min.
Hvorfor pludselig sadan en interesse i en slave, herre?
En engelsk lidenskab for at vise de onde den retskafne vej.
Du er ikke i England nu.
Og det kommer du aldrig, medmindre jeg tegner et kort over England.
Lad ga.
Du kan beholde slaven - sa længe du lever.
- Odins takker for at redde ham. - Uden risiko for mit eget liv.
Ved du, hvad dette er?
En dag fortæller jeg dig det.
Og du vil huske, at jeg reddede dig.
Jeg er stadig slave.
- Ikke nar vi kommer til England. - Jeg kommer aldrig til England.
Du er som et saret dyr. Du stoler ikke pa nogen.
- Goddag, mine herrer. - Hil, Egbert.
- Hvordan gar det med baden? - Hun er færdig om en uge.
Hun er ingen sødrage, men et udmærket legetøj.
Bærer Einar stadig nag?
Det var dumt at gøre min søn vred. Han dræber dig en dag.
Er du stadig vred, Einar?
- Det afhænger af noget. - Af hvad?
Hvor god du er til at tegne kort.
Se selv. Dette er et kort over Wales.
Den bunke lort. Det er ikke et togt værd.
Der findes den største skat af alle: Kong Rhodris datter, Morgana.
Rhodri kan ikke løskøbe en elg fra Skagerrak.
Men Aella kan. Han vier hende til foraret.
Einar, jeg tror, vor englænder har en god idé.
Hun rejser snart og skal runde dette punkt.
- Er du sikker? - Jeg vil vædde mit liv.
Det har du allerede gjort.
Lad mig standse hende, og bringe hende hertil.
- Hvor mange mænd skal du bruge? - En bad.
- Kun en? - Nej, flere.
Hvad med ham uden halsbandet? Tager du ham med?
Naturligvis tager jeg min slave med.
Du bliver her og tegner kort. Jeg kidnapper pigen.
Bed ham tegne kort, som kan bruges i tage - sa er han værd at beholde.
- Intet kort kan bruges i tage. - Hvad nytte har vi sa af dig?
Tænk over det, mens jeg er væk. Og sørg for, der intet sker slaven.
Det er et underligt metal, som faldt fra Nordstjernen.
Sandpiper bragte det hjem langvejs fra.
Prisen, han betalte, var sine ører og tunge.
Hvordan man end holder den, kæmper den for at vende hjem
til stjernen, hvorfra den faldt. Den peger altid mod nord.
Ikke i tagen. Man kan ikke se stjerner i tagen.
Se.
Kan den se stjernen igennem væggene?
Den kan føre dig mange steder hen.
Selv til landet hinsides det giftige hav, Valhalla.
En dag kommer du dertil.
Kun mægtige helte opnar det.
Se, hvad runerne siger.
Leder den mig derhen?
Nej.
En kvinde viser vej.
- Hvordan ser hun ud? - Det ved du, nar du ser hende.
- Hvornar sker det? - Snart.
Vil hun elske eller hade mig?
Kærlighed og had er to alen ud af et stykke.
Hvilken kvinde vil kigge pa en slave?
Denne her vil.
Du lyver, Kitala.
Alle dine historier er løgne.
Se ikke sa trist ud, milady. Det klæder dig ikke.
Hvordan kan jeg gifte mig med en mand, som jeg hader?
Det er ikke let at være prinsesse, men du har en pligt.
Denne alliance vil hjælpe dit folk. Du ma gifte dig med Aella.
Jeg vil hellere være død.
Vend om! Det er vikingerne!
Hurtigt, indenfor.
Rorgængere, ga op imod vinden! Bemand forstaget, fremad!
Husk pa, hun ma ikke gøres fortræd, ellers har hun ingen handelsværdi.
Træk i buglinen!
Ro til!
Bridget!
Milady!
Milady! Hjælp!
Milady...
Bridget!
Milady!
- Velkommen om bord, milady. - For dette slar Aella dig ihjel.
Det vil være en skam at sende dig tilbage til ham.
Hvad ved du om Aella?
Jeg ved, han vil give alle sine rigdomme for at fa dig tilbage.
Jeg vil selv beholde dig.
Ved Odin, hun kan blive en god vikingedronning.
Giv slip!
Først et lille velkomstkys.
Giv slip!
- Et lille velkomstkys. - Nej.
Jo.
Husk pa, hun ikke ma gøres fortræd, eller har hun ingen handelsværdi.
Smuk fugl, smukke fjer. Byg en rede til hende, sa hun kan skjule sig.
Der er for mange høge heromkring.
Sæt sejl.
Einar!
Hil, Einar!
Indstil roningen.
Sænk arerne.
Jeg takker Odin for, at du vender sikkert hjem.
- Na, hvor er hun? - Hvor er hvem?
Hvem tror du? Din veninde med rottehalerne?
Hold op med at rabe. Du lyder som en elg, der føder et pindsvin.
Fa disse korn i land.
Hvorfor lod du tøsen, du var efter, slippe væk?
- Jeg lod hende ikke slippe væk. - Hvor er hun?
Maske lidt tynd, men ikke darlig.
Styr dig, herre.
Bliver hun vanæret, har hun ingen værdi, og Aella løskøber hende ikke.
- Forrædere behøver ikke tale min sag. - Jeg er i strid med Aella, ikke dig.
Vi aftalte, intet ville ske dig.
- Husk det, Einar. - Jeg har ikke rørt hende. Endnu.
Og det kommer du aldrig til. Jeg dræber mig selv først.
- Hun kan ikke lide dig. - Hun kan godt lide mig.
Jeg tvivler efter hendes udtryk at dømme.
Det gør jeg ogsa.
- Men den tid kommer. - Aldrig.
Aldrig?
Du kan godt lide mit ansigts ar, ikke?
Selvfølgelig, bevæger min skønhed hendes hjerte.
Du har bedre held med falke. Hun vil aldrig kalde dig smukke!
Nogle indvendinger?
Selvfølgelig ikke. Han er kun en slave.
- Lad os tage hende med i land. - Hun bliver her.
Vi taler om hende igen, nar du er mere fuld eller ædru.
Olaf! Kast anker i fjorden og bevogt hende godt.
Ah, kom. Du glemmer snart tøsen.
- Hun er alligevel for tynd. - Hun er smuk.
Man kan se knoglerne, hun er en gammel, fjerløs krage.
Hun ville dræbe sig selv, hvis jeg rørte hende.
Det siger de. Men de mener, at de dræber sig selv, hvis ikke du gør det.
Maske, men jeg har aldrig haft én spytte pa mig og bide mig.
De bider endnu mere, nu hvor du er Einar Enøje.
Jeg ville takke dig for at bevise min uskyld.
Ga tilbage til din mand.
Kom. Drik. Ingen kvinde er den stahej værd.
Milady, selv om dette fangenskab er forfærdeligt,
bør vi være taknemmelige for, at din ære er blevet skanet.
Ja, det ma vi være taknemmelige for.
Underligt, hvordan ting ikke gar, som man forventer.
Jeg har altid troet, at vikingerne overfaldt kvinder. Vi har været heldige.
Det har ikke udelukkende været held.
Han kan ikke gøre for det. Han er hedning, milady.
Han er en gal hund.
Hvis han ikke havde de ar, ville han se godt ud.
Af en viking at være, mener jeg.
Jeg vil ikke tale om ham.
Næb og kløer holder ham ikke borte for evigt.
Sikken søn.
Hvad med min mor?
Sig mig, kæmpede min mor imod?
Mon ikke.
Jeg har arrene efter hendes kradse- og bidemærker overalt.
Sikken kvinde.